Tiistai 19. syyskuuta. Merijäätä ei vielä näy.
Jääkarhuemo ja pennut ovat nälkäisiä. Emolla ei ole maitoa.
Ne odottavat jäätä päästäkseen mantereelle.
Sitten emo voi metsästää.
Tällä saarella ei ole enää ravintoa.
Arija... Tule tänne.
Oletko väsynyt? Olemme pian perillä.
Hei, pienokainen.
Hei.
OPERATION ARCTIC
Joko sinä söit, Julia?
Kenelle sinä tekstaat?
Tulkaa jo! - Tullaan!
Kauanko menee kunnes isä tulee? - 53 päivää.
Niin pitkään? -Hän tulee aattoa edeltävänä päivänä.
Jätetään tavarat laatikoihin, niin ei tarvitse pakata ensi kerralla.
Tällä kertaa emme muuta taas pian.
Kaipaan ystäviäni Stavangerissa. - Saat uusia ystäviä täällä.
Kyllä se siitä.
Lähdetään nyt.
Täällä Bodøssa on aika kylmä. Laita untuvatakki.
Jäädyt kuoliaaksi.
En halua näyttää muiden mielestä typerältä.
Julia jäätyy vaikka ennemmin.
Eivät he pidä sinua typeränä. Se on mahdotonta.
Mennään sitten.
Voinko pelata? - Tämä ei ole pikkulapsille.
Tässä ollaan.
KEKSINNÖT
Nyt tulee ongelmia.
Luovutatko nyt? - En!
Vain pelkurit hakkaavat pieniä. - En ole pieni.
Julia!
Senkin pieni paska. Tästä saat.
Sano jotain!
Kuoliko hän?
Sindre!
Pysähdy!
Sindre!
Et voi mennä sinne!
Sindre!
Sindre...
Mikset auttanut Sindreä? Oletko sellainen pelkuri?
Hän olisi voinut pyytää anteeksi. - Hän aloitti sen.
Enkä ole pieni.
Kokeile pyytää anteeksi. - Liian myöhäistä. Tule, Ida.
Hei! Miten pääsitte vartijan ohi? - Aidassa oli reikä.
Ai! - Menkää samaa tietä ulos.
Käynnistämme kopterin, joten menkää kauemmaksi.
Lennättekö te nyt? - Se menee huoltoon Stavangeriin.
Isä on siellä töissä.
Hän on maailman paras helikopterilentäjä.
Ehkä toiseksi paras.
Voimmeko tulla mukaan? - Ei valitettavasti.
Isä ilahtuisi siitä. - Emme voi ottaa matkustajia.
Suostu nyt! -Ei se käy. Teidän pitää mennä nyt.
Käynnistämme moottorin. Tämä on vaarallinen paikka lapsille.
Täällä on Inger Marie.
Selvä.
Kaikki kolmeko?
Mennään isän luo Stavangeriin.
Oletko hullu? - Mennään sinne. Tule, Ida.
Myrmo, oletko valmis? Saimme juuri hätäkutsun.
Teidän pitää lentää Halvmåneøyalle Huippuvuorilla.
Sindre!
Tulkaa pois sieltä! - Ei! Haluan isän luokse.
En halua enää olla täällä. - Tule nyt, Sindre.
He suuttuvat tästä. - Et voi pakottaa minua.
Tule takaisin. - En halua!
Myrmo, olemme valmiita lähtöön.
Transponderi. Pyöräjarrut. - Tarkistettu.
Laskeutumispyörä. - Selvä.
Valmiina lähtöön.
Saver 31. Olette valmiita lähtöön.
Koulussa oli tappelu. Lapseni karkasivat.
Minun pitää etsiä heidät.
Toivotaan niin. - Voitko tarkistaa sen?
Hei, rakas. Karanneet?
Valmiina laskeutumaan. - Aloitetaan sitten.
Pysyn täällä ja pidän roottorin käynnissä.
Mökki on tuolla.
Pysähtykää!
Te olette ihan hulluja!
Yksi, kaksi, kolme, nyt.
Hän on vakavasti loukkaantunut. On kiire sairaalaan.
Katsokaa nyt! Ei tämä ole Stavanger.
Eikö niitä ollut kuusi?
Emme voi etsiä niitä nyt. On pakko lähteä.
Ei, pysähtykää! - Hei!
Tulkaa takaisin! - Olemme täällä!
Olemme täällä alhaalla!
Tulkaa takaisin! - Odottakaa!
Seis! Tulkaa takaisin!
Katsotaan onko täällä ketään.
Tuolla on talo!
Siellä on joku. Tulkaa!
Hei?
Anteeksi? Onko ketään kotona?
Hei! - Ei toisten kotiin saa murtautua.
Mitä jos poliisit tulevat?
Niin saa tehdä, jos on pakko. Jos tarvitsee ruokaa tai suojaa.
Sytytä valo.
Täällä ei ole valokytkintä.
Haluan äidin ja isän luokse. - Niin minäkin.
Kun tulee valoisaa, mennään naapuriin soittamaan.
Lupaatko sen? - Lupaan.
Julia!
Missä sinä olit?
Etkö mennytkään naapuriin soittamaan?
Tuolla on ruokaa.
Spagettia ja makkaraa, kalapullia...
Oho!
Älä koske siihen, Sindre. Se voi olla vaarallista.
On lihakeittoa. - Ei.
Ida, katso tätä.
Eikö olekin hieno?
Mikä se on?
Tämä on tosi ruma. - Katso tätä.
Se on tuplasti minun kokoiseni.
Ehkä täällä asui jättiläinen.
Tomaattikeittoa aamiaiseksi?
Ajatelkaa millaista täällä olisi. Ei tietokonetta tai tv: tä.
Ei kylpyammetta. Ei yhtään mitään.
Pysykää täällä. Etsin jonkun, joka soittaa vanhemmille.
Tulen mukaan. - Kuljen nopeammin yksin.
Hyvä on, mutta pidä kiirettä.
Katso tätä. - Otetaan se mukaan.
Leikitään lattialla.
Heippa. - Hei.
Sinulla on arpi.
Soititko äidille ja isälle?
Mikset? - Yrititkö löytää puhelimen?
Olet oikea pelkuri! Et osaa mitään!
Meidät tullaan hakemaan. - Sindre, mennään etsimään joku.
Julia voi jäädä tänne. Yksin.
Ette voi mennä.
Mitä? - Täällä ei ole ketään.
Ei ketään? - Olemme autiolla saarella.
Onko Stavanger autio saari? - Ei. Katsokaa ulos.
Ei ole puhelimia tai ihmisiä. Olemme ihan yksin tällä saarella.
Lupasit että isä tulee. - En luvannut mitään.
Haluan kotiin. - Niin minäkin.
Mutta...
Olemme ihan yksin täällä.
Tulkaa. Meidän pitää mennä takaisin.
Luuletko että meitä etsitään? - Totta kai.
Voimme kertoa viettäneemme yön vajassa.
Heitä varmaan pelottaa. Kun menemme kotiin -
he ilahtuvat niin, että unohtavat huutaa meille.
Mikä kirja tuo on? - Se on päiväkirja.
Sen kirjoitti täällä asunut mies.
Luetko meillekin? - Ei muiden päiväkirjoja saa lukea.
Suutut aina kun luen sinun päiväkirjaasi.
"Tore on tosi söpö..."
Oletko rakastunut Toreen?
Oletko pussannut Torea? Oletko?
Tämä kirja ei ole kovin salainen.
"Keskiviikko 23. lokakuuta. Merijäätä ei ole vielä."
"Menin katsomaan jääkarhunpentuja."
"Muista ostaa haavanpuhdistus- ainetta Longyearbyenistä."
"Kaamos ja talvimyrskyt ovat pian tulossa Halvmåneøyalle."
Kaamos...
Missä Longyearbyen on?
Huippuvuorilla.
Oho, olemme pohjoisnavalla.
KARHUKUNINGAS
Missä sinä viivyit? - Miksi olit siellä niin pitkään?
Sano nyt jotain!
Etkö pidä lihapullista? - Tiedät että olen kasvissyöjä.
Selvä.
Ettekö löytäneet heitä? - Löydämme kyllä, lupaan sen.
Asemapäällikkö Holm. - Dag Solheim.
Lämpökameroilla etsittiin koko yö. Siviilit auttoivat.
Entä loukkaantunut poika? - Hänelle tuli vain pari tikkiä.
Miten suuri etsintäalue on?
Sotilaat ja vapaaehtoiset tutkivat suot.
Tarkistimme kaikki kulkuvälineet.
Lapsia ei ole näkynyt. He eivät näytä lähteneen Bodøstä.
Se on hyvä asia.
Lue ääneen.
"Lähetin hätäkutsun. Toivottavasti ei ole liian myöhäistä."
Lähetin hätäkutsun...
Hän lähetti hätäkutsun radiolla.
Täällä on radiolähetin!
Etsitään se!
Tässä se on!
Haloo? Onko siellä ketään?
Haloo? Onko tämä vanhanaikainen puhelin?
Mikä tuo on?
Ehkä tämä nappi... - Minä teen sen.
Miksi luulet olevasi niin fiksu? Et tosiaankaan ole.
Et tiedä siitä mitään. - Ole hiljaa.
Muuten emme pääse täältä ikinä pois. Olkaa hiljaa, kumpikin.
Mitä nyt? Mikä tuo ääni on?
Mitä jos tuuli kaataa mökin?
Julia!
- Julia!
Ei hätää.
Ei ole mitään hätää.
Äiti... äiti...
Lupaan että he tulevat pian, Ida.
Nukkukaa nyt.
Kuka voi purjehtia ilman tuulta?
Kuka voi soutaa ilman airoja?
Kuka voi erota ystävästä
vuodattamatta kyyneliä?
Nyt tuulee vähemmän.
Montako päivää olemme olleet täällä?
Viisi tai kuusi kai.
Nostetaan se kattoon.
Ei!
Näin tv: ssä jonkun, jolla oli puhelin.
Hän nosti sen kattoa kohti etsiessään kenttää.
Tämä ei ole vanha kännykkä. - Emmekö voisi kokeilla sitä?
Ei, minä päätän radiosta. Pääsemme sen avulla kotiin.
Virta pitää laittaa päälle. -Haloo? Mitä luulet minun tekevän?
Leikitäänkö kuurupiiloa?
Täälläkö?
Mitä seinä sanoi toiselle seinälle?
Tavataan nurkassa.
Nyt on teidän vuoronne kertoa vitsi.
Miksi kannibaalit sanovat turistibusseja?
Purkkiruoaksi.
Eikö ollutkin hyvä juttu?
Menen etsimään jonkun, ihan yksin. Te voitte jäädä tänne.
Lähden nyt. Hei sitten. - Hei.
Ettekö aio estää minua? Olisin voinut kuolla! Ettekö tajua sitä?
Minulla on vieläkin nälkä. - Niin minullakin.
Ei. Meillä ei ole muuta.
Ei...
Täällä on kylmä.
Luuletko että he tulevat pian etsimään meitä?
En tiedä. Meillä on sentään radio.
Pitää vain löytää paristo.
Näin paristoja, kun etsimme radiota.
Tässä se on. - Mutta...
Missä radio on?
Ida... Missä radio on?
Ajattelin että jos seison korkealla paikalla, radio voi toimia.
Mitä sitten tapahtui? - Pudotin sen.
Mihin? - Se meni veteen.
Otatko sinäkin? Julia?
Julia?
Ei sitten.
Olet nukkunut pitkään, senkin unikeko.
Onko spagettia vielä? - Ei.
Kun syömme viimeiset purkit, ruoka on loppu.
Sanoit että kun meitä on etsitty Bodøstä, he tulevat tänne.
Mistä he tietävät, että olemme täällä? Ei ole radiotakaan.
Se ei toiminut. Etkä olisi pystynyt korjaamaan sitä.
Meidän pitää keksiä keino päästä pois.
Mitä sinä luet?
Hän kirjoittaa ilmaston lämpenemisestä.
Lämpötila nousee arktisella alueella. -Haloo?
Opimme ilmaston lämpenemisestä koulussa.
Se johtuu saasteista, lentokoneista ja shoppailusta.
En ole huomannut lämpenemistä. Täällä on tosi kylmä.
Täällä on jo lämpimämpää. - Niinpä...
Jääkarhut tulevat ihmisten luo, koska ne ovat nälkäisiä.
Jos jäätä ei tule, ne hukkuvat.
Mennäänkö ulos leikkimään?
Katso!
Tosi söpö. Tule tänne.
Hiljaa, Arija!
Ida! Sindre!
Tulkaa heti tänne!
Tulkaa tänne. Ei tarvitse pelätä.
Nyt pitää juosta! Tulkaa äkkiä!
Se on jääkarhu! Menkää sisään!
Mitä jos jääkarhu tulee sisään?
Jos ovi on kiinni, se ei pääse sisään.
Ovi pitää avata. - Ei, ne ovat vaarallisia.
Se kuolee. - Ei käy.
Lähtikö se pois?
Luulen niin. - Arija...
Minä menen ensin.
Mikä tuo on?
Mikä se on?
Se on lihaa.
Lopeta!
Se haisee! - En se ollut minä, se oli kala.
Siitä saat, kala! - Ruoka on valmista.
Tässä on.
Lihaa pyyntimiehen mökin tyyliin.
Kun näen jääkarhun, kiitän sitä ruoasta.
Tämä on ihan uutta.
Ja todella hyvää.
Se maistuu tosi hyvältä. - Etkö olekaan kasvissyöjä?
En. En enää.
Näittekö tuon?
Tähdenlento. - Ehkä se oli satelliitti.
Voitte toivoa jotain salaa.
Haluan kotiin. - Ei sitä saa sanoa ääneen.
Silloin se ei toteudu.
Haluan silti kotiin.
Rakas Jumala.
Anteeksi että teen niin paljon typeriä asioita.
Ei ole tarkoitus olla tuhma. Minä vain...
Lupaan etten enää koskaan tee mitään pahaa tai suutu.
Kunhan vain pääsen kotiin äidin ja isän luokse.
Onko sinulla nälkä?
Tule, Arija.
Tule, Arija!
Tule.
Näin unta pizzasta.
Syödäänkö nyt aamiaista?
Ei!
Ai! Katso nyt, mitä sinä teit.
Kävitkö ruokakomerossa? Kävitkö siellä?
Tiedän että kävit siellä. - Hain vain yöpalaa Arijalle.
Et sulkenut ovea.
Jääkarhu oli ulkona ja söi kaiken ruoan.
Nyt ei ole mitään ruokaa! Ne olivat viimeiset ruoat!
Minkä verran ruokaa näet?
Mitään ei ole jäljellä. - Olen pahoillani.
Sindre...
Ihmisiä kuolee täällä. Me kuolemme nälkään.
Ymmärrättekö te?
Olemme mennyttä.
Mitä aiot tehdä? Et osaa edes ajaa sillä.
Meillä on nälkä.
"77 astetta pohjoiseen."
Tässä. Vuonon toisella puolella.
Luoteessa on mökki, jossa asuu joku mies.
Vuonon pohjoispuoli on jäässä.
Mistä tiedämme, missä hän asuu? - Näetkö nuo vuoret?
Ensin sinne, sitten pohjoiseen.
Olemme siellä iltapäivällä, jos se onnistuu.
Se on ainoa mahdollisuus.
Hitsi! - Mitä nyt?
Jää ei ole kovaa kaikkialla.
Sindre, katso voinko ajaa jäätä pitkin.
En halua sammuttaa moottoria.
Tässä on kovaa jäätä.
Sindre! Sindre!
Sindre, tartu käteeni!
Pidä kiinni!
Julia!
Sindre? - Sindre?
Sitten viimeisimmät tiedot kadonneista lapsista.
Etsinnät päättyivät tuloksettomina.
Keskusrikospoliisi ja Interpol ovat...
Oletko jo terve?
Kyllä kai.
Entä Sindre?
Hän nukkuu ja tuntuu kuumalta. Ehkä hän näkee painajaisia.
Sinä pelastit meidät.
Ja Arija.
Vaatteesi ovat kuivat nyt.
Nuku nyt. Minä voin huolehtia hänestä.
Sindre? Sindre?
Julia?
- 17 astetta Sindre ja minä putosimme veteen
Mitä sinä teet? - Kirjoitan lokikirjaa.
Miksi? - Jotta pidän kirjaa päivistä.
Kaikki muutkin tekivät täällä niin. - Kaikki muut?
Asuiko täällä enemmänkin ihmisiä? - Kyllä.
Mökin rakensi vuonna 1921 Karhukuningas.
Karhukuningas? - Niin, luulen että hän on tässä.
Hän rakensi mökin.
Hän asui täällä kuolemaansa asti. Hänet haudattiin tänne.
Ei ollut tarkoitus pudottaa radiota.
Tiedän sen.
"Joulusilliä, makkaraa, kakkua ja muuta."
Kakkua? - Ja makkaraa ja kinkkuakin.
Makkaraa, kinkkua ja silliä... - Luulin sitä vain uneksi.
Tämä on parasta ruokaa, mitä olen syönyt.
Se on edellisen asukkaan jouluruokaa.
Onko nyt joulu? - Kuvitellaan niin.
Säästetään jouluruokaa Sindrellekin.
Sitten jokainen saa yhtä paljon.
Tiedätkö mitä? Se radio...
Mihin se putosi?
Oliko se tässä? - Ensin nostin kädet ilmaan.
Sitten pudotin sen tuonne, ja se vieri alas.
Pidä kiinni jaloista.
Ei!
Vielä vähän.
Sain sen!
En pääse takaisin! Ida!
Auta minua!
Me teimme sen.
Olet tässä minua parempi. - Mitä?
Rikon sen vain.
Sindre...
Siinä lukee, että se tarvitsee virtaa.
Ja että pitää painaa lähetintä.
Painaa lähetintä?
Haloo? - Sano kuka olet.
Täällä on Ida. Haloo? Olemme Halvmåneøyalla.
Emme kestä tätä enää.
Haloo? Täällä on Radio Barentsburg. Kuuluuko?
Haloo? Emme kestä tätä enää!
Täällä on Radio Barentsburg. Kuuluuko?
Haloo?
Auttakaa meitä.
Täällä on Igor Serkin Radio Barentsburgista.
Sain juuri hätäkutsun Halvmåneøyalta.
Onko siellä joku? - Meillä ei ole toimintaa siellä.
Kävimme siellä viimeksi...
Milloin oli se Halvmåneøyan pelastustehtävä?
Myrmo ja muut kävivät siellä 27. lokakuuta.
Kävimme hakemassa sairaan pyyntimiehen 27. lokakuuta.
Oletko varma, että hätäkutsu tuli saarelta?
Eihän siellä ole ketään. -Se tuli Halvmåneøyalta, Huippuvuorilta.
Myrmo! Haluan kysyä jotain.
Kun lensitte 27.10. Halvmåneøyalle -
näitkö lapset helikopterin luona? - Juttelimme heidän kanssaan.
Eivätkö he tulleet helikopteriin? - Eivät.
He eivät voineet piiloutua. Meitä oli kuusi.
Helikopteri tutkittiin.
Mitä jos meidät unohdettiin?
Ei meitä ole unohdettu.
Yhtäkkiä tulee helikopteri ja he näkevät meidät.
Mitä jos he eivät näe meitä? Olemme niin pieniä.
Voimme tehdä nuotion.
Jos joku tulee, sytytämme nuotion.
Silloin heidän on pakko nähdä meidät.
Tehdään iso nuotio. Tähän näin.
On mahdollista, että kadonneet lapset -
olivat salamatkustajina pelastushelikopterissa.
Lähetimme koneen tutkimaan saarta.
Alueelle on tulossa kova myrsky.
Pelastustehtävä tulee olemaan erittäin vaikea.
Teemme silti kaikkemme löytääksemme lapset.
Isä?
Julia!
Auta minua, Julia.
Hei!
Lähde rauhallisesti pois, Sindre.
Mene pois!
Orion lensi saaren yli ja paikallisti useita lämmönlähteitä.
Olosuhteet olivat liian huonot niiden tarkistamiseen.
Sea King valmiiksi. Operaatio Arktis alkaa.
Takaisin Halvmåneøyalle, täysi tankki. Tankataan Karhusaarella.
Mekin tulemme mukaan. Tässä on puvut.
Solheim, ei se käy. - Tulemme mukaan.
Kyse on meidän lapsistamme.
Hyvä on.
Bodø, Saver 31. Valmiina lähtöön.
Saver 31, myrsky saaren yllä on voimistumassa.
Bodø, kierrämme saarta 400 jalan korkeudessa.
Näkyvyys on miltei nollassa.
Bodø. Yritämme laskeutua 200 jalkaan.
Hys!
Se on vain tuuli. - Ei, se on jotain muuta. Kuuntele!
Polttoaine on lopussa.
Bodø, Saver 31. Polttoaine on loppumassa.
Bodø, Saver 31. Keli on erittäin huono, ei visuaalista kontaktia.
Palaamme Karhusaarelle pohtimaan tilannetta.
Mikä tuo oli?
Tuolla! Katsokaa! - Käänny takaisin.
Näimme valoja ja yritämme laskeutua.
Julia! Tule!
On liikaa tuulta ja savua. - Mene tuulen mukana.
Solheim, tule istumaan tänne. - Hyvä idea, Henriksen.
Hamre, vie minut tuonne.
Kaksi metriä oikeaan, kolme taakse. -Julia!
Apua!
Julia!
Julia! Apua!
Sindre, Ida, Arija. Tulkaa!
Alapuolella on selkeää.
Tuolla he ovat! Ida!
Äiti! Olemme täällä!
Ida! Sindre!
Kolme metriä. Kaksi metriä.
Julia! - Äiti!
Äiti! Isä! - Olemme maassa.
Äiti!
Voi sinua.
Hei.
Hei, kaveri. - Tiesinhän minä. Sinä tulit.
Totta kai minä tulin.
Hei, kultaseni. Oletko kunnossa?
Suomennos: Ilse Rönnberg Scandinavian Text Service 2014